Comunica experienta
MonitorulJuridic.ro
HOTĂ?RÂRE nr. 1.091 din 16 august 2006
privind cerinţele minime de securitate şi sãnãtate pentru locul de munca
EMITENT: GUVERNUL
PUBLICAT ÎN: MONITORUL OFICIAL nr. 739 din 30 august 2006
Guvernul României
În temeiul art. 108 din Constituţia României, republicatã,
Guvernul României adopta prezenta hotãrâre.
CAP. I
Dispoziţii generale
ART. 1
Prezenta hotãrâre stabileşte cerinţele minime de securitate şi sãnãtate pentru locul de munca, asa cum este definit la art. 4.
ART. 2
Prevederile prezentei hotãrâri nu se aplica:
a) mijloacelor de transport utilizate în afarã întreprinderii şi/sau unitãţii sau locurilor de munca din interiorul mijloacelor de transport;
b) santierelor temporare sau mobile;
c) industriilor extractive;
d) vaselor de pescuit;
e) campurilor, pãdurilor şi altor terenuri care aparţin unei întreprinderi agricole sau forestiere, dar sunt situate în afarã ariei clãdirilor întreprinderii.
ART. 3
Prevederile <>Legii securitãţii şi sãnãtãţii în munca nr. 319/2006 se aplica în totalitate domeniului prevãzut la art. 1, fãrã a aduce atingere prevederilor mai restrictive şi/sau specifice din prezenta hotãrâre.
ART. 4
În sensul prezentei hotãrâri, prin loc de munca se înţelege locul destinat sa cuprindã posturi de lucru, situat în clãdirile întreprinderii şi/sau unitãţii, inclusiv orice alt loc din aria întreprinderii şi/sau a unitãţii la care lucrãtorul are acces în cadrul desfãşurãrii activitãţii.
ART. 5
Se considera ca un lucrator lucreazã în condiţii de izolare atunci când nu are contact vizual şi comunicare verbalã directa cu alţi lucrãtori, în cele mai multe cazuri pentru o perioada de timp mai mare de o ora, şi când nu este posibil sa i se acorde ajutor imediat în caz de accident sau când se afla într-o situaţie critica.
ART. 6
Locurile de munca utilizate pentru prima data dupã data intrãrii în vigoare a prezentei hotãrâri trebuie sa îndeplineascã cerinţele minime de securitate şi sãnãtate prevãzute în anexa nr. 1.
ART. 7
Locurile de munca aflate deja în folosinta înainte de data intrãrii în vigoare a prezentei hotãrâri trebuie sa îndeplineascã cerinţele minime de securitate şi sãnãtate prevãzute în anexa nr. 2.
CAP. II
Obligaţii generale
ART. 8
În scopul asigurãrii securitãţii şi sãnãtãţii lucrãtorilor, angajatorul trebuie sa ia toate mãsurile ca:
a) sa fie pãstrate în permanenta libere cãile de acces ce conduc spre ieşirile de urgenta şi ieşirile propriu-zise;
b) sa fie realizatã întreţinerea tehnica a locului de munca şi a echipamentelor şi dispozitivelor, în special a celor menţionate în anexele nr. 1 şi 2, iar orice neconformitãţi constatate şi susceptibile de a afecta securitatea şi sãnãtatea lucrãtorilor sa fie corectate cat mai curând posibil;
c) sa fie curatate cu regularitate, pentru a se asigura un nivel de igiena corespunzãtor locului de munca, echipamentele şi dispozitivele, în special cele menţionate la pct. 6 din anexa nr. 1 şi la pct. 6 din anexa nr. 2;
d) sa fie cu regularitate întreţinute şi verificate echipamentele şi dispozitivele de securitate destinate prevenirii sau eliminãrii pericolelor, în special cele prevãzute în anexele nr. 1 şi 2.
ART. 9
Atunci când locurile de munca suferã modificãri, extinderi şi/sau transformãri dupã data intrãrii în vigoare a prezentei hotãrâri, angajatorul trebuie sa ia toate mãsurile necesare pentru a se asigura ca aceste modificãri, extinderi şi/sau transformãri sunt în concordanta cu cerinţele minime corespunzãtoare prevãzute în anexa nr. 1.
CAP. III
Informarea, consultarea şi participarea lucrãtorilor
ART. 10
Fãrã a aduce atingere prevederilor <>art. 16 şi 17 din Legea nr. 319/2006 , referitoare la informarea lucrãtorilor, lucrãtorii şi/sau reprezentanţii acestora trebuie sa fie informati cu privire la toate mãsurile ce trebuie luate în domeniul securitãţii şi sãnãtãţii la locul de munca.
ART. 11
Personalul care lucreazã în condiţii de izolare trebuie sa fie informat cu privire la:
a) manevrarea echipamentului de munca, starea acestuia (fiabilitate şi accesibilitate);
b) riscurile de accidentare şi modul de acţiune în caz de aparitie a acestora;
c) comportamentul adecvat în cazul producerii unei avarii sau al apariţiei unei situaţii critice;
d) utilizarea echipamentului individual de protecţie;
e) primul ajutor;
f) utilizarea sistemului de supraveghere şi de legatura cu exteriorul.
ART. 12
Consultarea şi participarea lucrãtorilor şi/sau a reprezentanţilor acestora cu privire la problemele la care se face referire în prezenta hotãrâre trebuie sa se desfãşoare în conformitate cu prevederile <>art. 18 şi 19 din Legea nr. 319/2006 .
CAP. IV
Sancţiuni
ART. 13
Încãlcarea prevederilor prezentei hotãrâri atrage rãspunderea contravenţionalã, civilã sau penalã, potrivit <>Legii nr. 319/2006 .
ART. 14
Constatarea contravenţiilor şi aplicarea sancţiunilor se fac de cãtre inspectorii de munca din cadrul Inspecţiei Muncii şi de cãtre inspectorii de sãnãtate publica din cadrul Ministerului Sãnãtãţii Publice.
CAP. V
Dispoziţii finale
ART. 15
Anexele nr. 1 şi 2 fac parte integrantã din prezenta hotãrâre.
ART. 16
Prezenta hotãrâre intra în vigoare la data de 1 octombrie 2006.
*
Prezenta hotãrâre transpune Directiva 1989/654/CEE privind cerinţele minime de securitate şi sãnãtate pentru locuri de munca, publicatã în Jurnalul Oficial al Comunitãţilor Europene (JOCE) nr. L 393/1989.
PRIM-MINISTRU
CALIN POPESCU-TARICEANU
Contrasemneazã:
---------------
Ministrul muncii,
solidaritãţii sociale şi familiei,
Gheorghe Barbu
Ministrul economiei şi comerţului,
Codrut Ioan Seres
Ministrul sãnãtãţii publice,
Gheorghe Eugen Nicolaescu
Ministrul mediului
şi gospodãririi apelor,
Sulfina Barbu
p. Ministrul integrãrii europene,
Adrian Ciocanea,
secretar de stat
Bucureşti, 16 august 2006.
Nr. 1.091.
ANEXA 1
CERINŢE MINIME
de securitate şi sãnãtate pentru locurile de munca utilizate
pentru prima data conform art. 6 din hotãrâre
1. Observatie preliminarã
Obligaţiile menţionate în prezenta anexa se aplica ori de câte ori caracteristicile locului de munca, activitatea, împrejurãrile sau un risc impun acest lucru.
2. Stabilitate şi rezistenta
Clãdirile care adapostesc locuri de munca trebuie sa aibã o structura şi o rezistenta corespunzãtoare naturii utilizãrii lor.
3. Instalaţii electrice
Instalaţiile electrice trebuie sa fie proiectate şi construite astfel încât sa nu prezinte un pericol de incendiu sau explozie.
Lucrãtorii trebuie sa fie protejati impotriva riscului de accidentare prin atingere directa şi/sau atingere indirecta.
Proiectarea, construcţia şi alegerea materialului şi dispozitivelor de protecţie trebuie sa ţinã seama de tensiunea nominalã, influenta condiţiilor externe şi de competenta lucrãtorilor care au acces la pãrţile componente ale instalaţiei.
4. Cai şi iesiri de urgenta
4.1. Cãile şi ieşirile de urgenta trebuie sa rãmânã în permanenta libere şi sa conducã în mod cat mai direct posibil în aer liber sau în spaţii sigure.
4.2. În caz de pericol, trebuie sa fie posibila evacuarea rapida şi în condiţii cat mai sigure a lucrãtorilor de la toate posturile de lucru.
4.3. Numãrul, amplasarea şi dimensiunile cãilor şi iesirilor de urgenta depind de utilizare, de echipament şi de dimensiunile locurilor de munca, precum şi de numãrul maxim de persoane care pot fi prezente.
4.4. Uşile de ieşire în caz de urgenta trebuie sa se deschidã spre exterior.
Uşile de ieşire de urgenta nu trebuie sa fie incuiate sau fixate astfel încât sa nu poatã fi deschise imediat şi cu usurinta de cãtre orice persoana care ar avea nevoie sa le utilizeze în caz de urgenta. Uşile glisante sau turnante nu sunt permise în cazul în care acestea au destinaţia de iesiri de urgenta.
4.5. Cãile şi ieşirile de urgenta speciale trebuie semnalizate în conformitate cu prevederile <>Hotãrârii Guvernului nr. 971/2006 privind cerinţele minime pentru semnalizarea de securitate şi/sau de sãnãtate la locul de munca.
Aceasta semnalizare trebuie sa fie suficient de rezistenta şi sa fie plasata în locurile corespunzãtoare.
4.6. Uşile de ieşire de urgenta nu trebuie sa fie incuiate.
Cãile şi ieşirile de urgenta, precum şi cãile de circulaţie şi uşile de acces spre acestea trebuie sa fie eliberate de orice obstacole, astfel încât sa poatã fi utilizate în orice moment fãrã dificultate.
4.7. Cãile şi ieşirile de urgenta care necesita iluminare trebuie prevãzute cu iluminat de siguranta/urgenta de intensitate suficienta, în cazul în care se întrerupe alimentarea cu energie electrica.
5. Detectarea şi prevenirea incendiilor
5.1. În funcţie de dimensiunile şi destinaţia clãdirilor, de echipamentele pe care acestea le conţin, de proprietãţile fizice şi chimice ale substanţelor prezente şi de numãrul maxim potenţial de persoane prezente, locurile de munca trebuie prevãzute cu dispozitive corespunzãtoare pentru stingerea incendiilor şi, dacã este cazul, cu detectoare de incendii şi sisteme de alarma.
5.2. Dispozitivele neautomatizate de stingere a incendiilor trebuie sa fie uşor accesibile şi simplu de manevrat.
Acestea trebuie sa fie semnalizate în conformitate cu prevederile <>Hotãrârii Guvernului nr. 971/2006 .
Aceste semnalizari trebuie sa fie suficient de rezistente şi amplasate în locuri corespunzãtoare.
6. Ventilatia locurilor de munca în spaţii închise
6.1. La locurile de munca în spaţii închise trebuie luate mãsuri pentru a asigura suficient aer proaspãt, avându-se în vedere metodele de lucru utilizate şi cerinţele fizice impuse lucrãtorilor.
În cazul utilizãrii unui sistem de ventilare forţatã, acesta trebuie sa fie menţinut în stare de funcţionare.
Orice avarie trebuie semnalizata de un sistem de control, dacã acest lucru este necesar pentru sãnãtatea lucrãtorilor.
6.2. Dacã se utilizeazã instalaţii de ventilare mecanicã sau de aer condiţionat, acestea trebuie sa funcţioneze astfel încât sa nu creeze disconfort prin expunerea lucrãtorilor la curenţi de aer.
Orice depunere sau impuritate ce poate crea un risc imediat pentru sãnãtatea lucrãtorilor prin poluarea atmosferei trebuie eliminata fãrã întârziere.
7. Temperatura în încãperi
7.1. În timpul programului de lucru, temperatura din încãperile ce cuprind posturi de lucru trebuie sa fie adecvatã organismului uman, ţinându-se seama de metodele de lucru utilizate şi de cerinţele fizice impuse lucrãtorilor.
7.2. Temperatura în camerele de odihna, în încãperile pentru personalul de serviciu permanent, în grupurile sanitare, în cantine şi în încãperile pentru acordarea primului ajutor trebuie sa corespundã destinaţiei specifice a acestor încãperi.
7.3. Ferestrele, luminatoarele şi glasvandurile trebuie sa permitã evitarea luminii solare excesive la locurile de munca, în funcţie de natura muncii şi de locul de munca.
8. Iluminatul natural şi artificial
8.1. În mãsura în care este posibil, locurile de munca trebuie sa aibã iluminat natural suficient şi sa fie prevãzut un iluminat artificial adecvat pentru sãnãtatea şi securitatea lucrãtorilor.
8.2. Instalaţiile de iluminat din încãperile cu posturi de lucru şi de pe cãile de acces şi de circulaţie trebuie amplasate în asa fel încât sa nu existe riscul de accidentare a lucrãtorilor ca rezultat al tipului de iluminat montat.
8.3. Locurile de munca în care lucrãtorii sunt în mod deosebit expusi riscurilor în caz de întrerupere a iluminatului artificial trebuie sa fie prevãzute cu iluminat de siguranta/urgenta de o intensitate suficienta.
9. Pardoseli, pereţi, plafoane şi acoperisuri ale încãperilor
9.1. Pardoselile locurilor de munca trebuie sa fie lipsite de proeminente, de gãuri sau de planuri înclinate periculoase şi trebuie sa fie fixe, stabile şi nealunecoase.
Încãperile care cuprind posturi de lucru trebuie sa fie izolate termic în mod corespunzãtor, ţinându-se seama de tipul de întreprindere şi de activitatea fizica a lucrãtorilor.
9.2. Suprafeţele pardoselilor, pereţilor şi plafoanelor din încãperi trebuie sa fie curatate şi renovate pentru a se obţine condiţii de igiena corespunzãtoare.
9.3. Pereţii transparenti sau translucizi, în special pereţii despartitori realizaţi integral din sticla, din încãperi sau din vecinãtatea posturilor de lucru şi a cãilor de circulaţie trebuie sa fie semnalizati clar şi construiti din materiale securizate sau sa fie separati de aceste posturi de lucru şi cai de circulaţie, pentru a preveni intrarea în contact a lucrãtorilor cu pereţii şi ranirea cauzatã de spargerea lor în bucãţi.
9.4. Accesul pe acoperisurile construite din materiale cu rezistenta insuficienta trebuie permis numai dacã exista echipamente care sa asigure executarea lucrãrii în condiţii de securitate.
10. Ferestre şi luminatoare
10.1. Lucrãtorii trebuie sa aibã posibilitatea sa deschidã, sa inchida, sa regleze sau sa fixeze ferestrele, luminatoarele şi ventilatoarele în condiţii de securitate. Când sunt deschise, acestea trebuie pozitionate şi fixate astfel încât sa nu constituie un pericol pentru lucrãtori.
10.2. Ferestrele şi luminatoarele trebuie sa fie concepute în raport cu echipamentul sau trebuie prevãzute cu dispozitive care sa permitã curatarea lor fãrã riscuri pentru lucrãtorii care executa aceasta munca sau pentru lucrãtorii prezenţi în clãdire sau în jurul acesteia.
11. Usi şi porţi
11.1. Poziţia, numãrul şi dimensiunile uşilor şi portilor, precum şi materialele care se folosesc la construcţia acestora sunt determinate de natura şi ulilizarea încãperilor sau incintelor.
11.2. Uşile transparente trebuie sa fie marcate corespunzãtor, la înãlţimea vederii.
11.3. Uşile şi porţile batante trebuie sa fie transparente sau sa aibã un panou transparent.
11.4. Dacã suprafeţele transparente sau translucide ale uşilor şi portilor nu sunt construite dintr-un material securizat şi dacã exista pericolul ca lucrãtorii sa fie rãniţi în cazul spargerii unei usi sau porţi, suprafeţele trebuie sa fie protejate impotriva spargerii.
11.5. Uşile glisante trebuie sa fie prevãzute cu un sistem de siguranta care sa împiedice ieşirea de pe sine şi cãderea lor.
11.6. Uşile şi porţile care se deschid în sus trebuie sa fie prevãzute cu un sistem de siguranta care sa împiedice cãderea lor.
11.7. Uşile şi porţile situate de-a lungul cãilor de salvare trebuie sa fie marcate corespunzãtor.
Trebuie sa fie posibila deschiderea lor din interior în orice moment, fãrã ajutor special.
Trebuie sa fie posibila deschiderea uşilor atunci când locurile de munca sunt ocupate.
11.8. În vecinãtatea imediata a oricãror porţi destinate în principal circulaţiei vehiculelor trebuie sa existe usi pentru pietoni, cu excepţia cazului în care ulilizarea de cãtre pietoni a acestor porţi nu prezintã un pericol; astfel de usi trebuie sa fie marcate clar şi degajate în permanenta.
11.9. Uşile şi porţile mecanice trebuie sa funcţioneze fãrã sa prezinte un risc de accidentare pentru lucrãtori.
Acestea trebuie sa fie prevãzute cu dispozitive de oprire de urgenta accesibile şi uşor de identificat şi, dacã nu se deschid automat în cazul întreruperii alimentarii cu energie electrica, sa poatã fi deschise manual.
12. Cãile de circulaţie - zone periculoase
12.1. Cãile de circulaţie, inclusiv treptele, scarile fixe, cheiurile şi rampele de încãrcare trebuie sa fie amplasate şi dimensionate astfel încât sa asigure un acces uşor, sigur şi adecvat pentru pietoni şi vehicule fãrã a pune în pericol lucrãtorii aflaţi în vecinãtatea acestor cai de circulaţie.
12.2. Cãile utilizate pentru circulaţia pietonala şi/sau pentru transportul intern trebuie sa fie dimensionate în concordanta cu numãrul potenţial de utilizatori şi tipul de activitate.
Dacã pe cãile de circulaţie sunt utilizate mijloace de transport, trebuie sa fie asigurate distanţele minime de securitate pentru pietoni.
12.3. Cãile de circulaţie destinate vehiculelor trebuie amplasate astfel încât sa existe o distanta suficienta fata de usi, porţi, treceri pentru pietoni, culoare şi scãri.
12.4. Atunci când echipamentele din încãperi şi ulilizarea acestora impun protecţia lucrãtorilor, cãile de circulaţie trebuie sa fie marcate clar.
12.5. Dacã locurile de munca includ zone periculoase în care, data fiind natura activitãţii, exista riscul caderii lucrãtorului sau a unor obiecte, aceste locuri trebuie sa fie prevãzute cu dispozitive care sa evite pãtrunderea lucrãtorilor neautorizati în aceste zone.
Trebuie luate mãsuri corespunzãtoare pentru a proteja lucrãtorii care sunt autorizaţi sa pãtrundã în zonele periculoase.
Zonele periculoase trebuie marcate clar.
13. Mãsuri specifice pentru scãri rulante şi transportoare
Scarile rulante şi transportoarele trebuie sa funcţioneze în condiţii de securitate.
Acestea trebuie prevãzute cu dispozitive de securitate necesare şi dotate cu dispozitive de oprire de urgenta accesibile şi uşor de identificat.
14. Cheiuri şi rampe de încãrcare
14.1. Cheiurile şi rampele de încãrcare trebuie sa corespundã dimensiunilor incarcaturilor care se transporta.
14.2. Cheiurile de încãrcare trebuie sa aibã cel puţin un punct de ieşire.
Dacã este posibil din punct de vedere tehnic, docurile care depãşesc o anumitã lungime trebuie sa aibã câte un punct de ieşire la fiecare capãt.
14.3. Rampele de încãrcare trebuie sa fie sigure pentru a preveni caderile lucrãtorilor.
15. Dimensiunile încãperilor şi volumul de aer în încãperi - libertatea de mişcare la postul de lucru
15.1. Încãperile de lucru trebuie sa aibã o suprafata, o înãlţime şi un volum de aer suficiente, care sa permitã lucrãtorilor sa isi îndeplineascã sarcinile de munca fãrã riscuri pentru securitatea, sãnãtatea sau confortul acestora.
15.2. Dimensiunile zonei neocupate a postului de lucru trebuie sa fie calculate astfel încât sa permitã lucrãtorilor sa aibã suficienta libertate de mişcare pentru a-şi îndeplini sarcinile de munca.
Dacã acest lucru nu este posibil din motive specifice postului de lucru, lucrãtorul trebuie sa aibã suficienta libertate de mişcare în apropierea postului sau de lucru.
16. Încãperi pentru odihna
16.1. Dacã securitatea sau sãnãtatea lucrãtorilor, în special datoritã tipului activitãţii sau prezentei unui numãr mare de angajaţi, impun acest lucru, lucrãtorilor trebuie sa li se punã la dispoziţie încãperi pentru odihna uşor accesibile.
Aceasta prevedere nu se aplica dacã lucrãtorii sunt angajaţi în birouri sau în încãperi de lucru similare care oferã posibilitãţi echivalente de relaxare în timpul pauzelor.
16.2. Încãperile pentru odihna trebuie sa fie suficient de mari şi prevãzute cu un numãr de mese şi scaune cu spatar corespunzãtor numãrului de lucrãtori.
16.3. În încãperile pentru odihna trebuie luate mãsuri corespunzãtoare pentru protecţia nefumatorilor impotriva disconfortului cauzat de fumul de tutun.
16.4. Dacã orele de lucru sunt cu regularitate şi frecvent întrerupte şi nu exista o încãpere pentru odihna, trebuie sa fie asigurate alte încãperi în care lucrãtorii sa poatã sta în timpul unor astfel de întreruperi, ori de câte ori este necesar pentru securitatea sau sãnãtatea lor.
Trebuie luate mãsuri corespunzãtoare pentru protecţia nefumatorilor impotriva disconfortului cauzat de fumul de tutun.
17. Femei gravide şi mame care alapteaza
Femeile gravide şi mamele care alapteaza trebuie sa aibã posibilitatea de a se odihni în poziţie culcat în condiţii corespunzãtoare.
18. Instalaţii sanitare
18.1. Vestiare şi dulapuri pentru îmbrãcãminte
18.1.1. Lucrãtorilor trebuie sa li se punã la dispoziţie vestiare corespunzãtoare dacã aceştia trebuie sa poarte îmbrãcãminte de lucru specialã şi dacã, din motive de sãnãtate sau de decenta, nu li se poate cere sa se schimbe într-un alt spaţiu.
Vestiarele trebuie sa fie uşor accesibile, sa aibã o capacitate suficienta şi sa fie prevãzute cu scaune.
18.1.2. Vestiarele trebuie sa aibã dimensiuni suficiente şi sa aibã dotãri care sa permitã fiecãrui lucrator sa isi incuie îmbrãcãmintea în timpul programului de lucru.
Dacã este cazul (de exemplu, existenta substanţelor periculoase, umiditate, murdarie), dulapurile pentru îmbrãcãmintea de lucru trebuie sa fie separate de cele pentru vestimentatia şi efectele personale.
18.1.3. Trebuie sa existe vestiare separate sau o utilizare separatã a vestiarelor pentru bãrbaţi şi femei.
18.1.4. Dacã vestiarele nu sunt necesare în sensul primului paragraf al pct. 18.1.1, trebuie prevãzut pentru fiecare lucrator un loc în care sa isi ţinã îmbrãcãmintea personalã sub cheie.
18.2. Duşuri şi chiuvete
18.2.1. Trebuie prevãzute pentru lucrãtori duşuri corespunzãtoare şi în numãr suficient, dacã acest lucru este impus de natura activitãţii sau din motive de sãnãtate.
Trebuie prevãzute sali de duşuri separate sau o utilizare separatã a salilor de duşuri pentru bãrbaţi şi pentru femei.
18.2.2. Sãlile de duşuri trebuie sa fie suficient de incapatoare încât sa permitã fiecãrui lucrator sa isi facã toaleta fãrã sa fie deranjat şi în condiţii de igiena corespunzãtoare.
Dusurile trebuie prevãzute cu apa curenta rece şi calda.
18.2.3. Atunci când dusurile nu sunt necesare în sensul primului paragraf al pct. 18.2.1, trebuie sa fie prevãzute chiuvete cu apa curenta (şi cu apa calda, dacã este necesar) adecvate şi în numãr suficient şi care sa fie amplasate în apropierea posturilor de lucru şi a vestiarelor.
Din motive de decenta, trebuie sa existe chiuvete separate sau sa fie asigurata utilizarea separatã a acestora pentru bãrbaţi şi pentru femei.
18.2.4. Dacã încãperile cu duşuri sau chiuvete sunt separate de vestiare, trebuie sa existe o cale uşoarã de comunicare între ele.
18.3. Cabine de WC-uri şi chiuvete
În apropierea posturilor de lucru, a încãperilor de odihna, a vestiarelor şi a salilor de duşuri sau chiuvete, lucrãtorii trebuie sa dispunã de locuri speciale, dotate cu un numãr suficient de WC-uri şi de chiuvete.
Trebuie prevãzute cabine de WC-uri separate pentru bãrbaţi şi pentru femei sau utilizarea separatã a acestora.
19. Încãperi pentru acordarea primului ajutor
19.1. În funcţie de dimensiunile spaţiilor de lucru, de tipul de activitate desfasurata şi de frecventa accidentelor, trebuie sa fie asigurate una sau mai multe încãperi pentru acordarea primului ajutor.
19.2. Încãperile pentru acordarea primului ajutor trebuie echipate cu instalaţii şi dispozitive indispensabile pentru primul ajutor şi trebuie sa permitã accesul cu brancarde.
Acestea trebuie sa fie semnalizate în conformitate cu prevederile <>Hotãrârii Guvernului nr. 971/2006 .
19.3. De asemenea, echipamentul de prim ajutor trebuie sa fie disponibil în toate locurile unde condiţiile de lucru o cer.
Acest echipament trebuie sa fie marcat corespunzãtor şi sa fie uşor accesibil.
20. Lucrãtori cu dizabilitati
La organizarea locurilor de munca trebuie sa se ţinã seama de lucrãtorii cu dizabilitati, dacã este necesar.
Aceasta prevedere se aplica în special în ceea ce priveşte uşile, cãile de comunicaţie, scarile, dusurile, chiuvetele, WC-urile şi posturile de lucru utilizate sau ocupate direct de persoanele cu dizabilitati.
21. Locuri de munca în aer liber (dispoziţii speciale)
21.1. Posturile de lucru, cãile de circulaţie şi alte zone sau instalaţii în aer liber, utilizate sau ocupate de lucrãtori în cursul activitãţii lor, trebuie sa fie organizate astfel încât pietonii sau vehiculele sa circule în condiţii de securitate.
Prevederile pct. 12, 13 şi 14 se aplica, de asemenea, cãilor de circulaţie principale aflate în perimetrul întreprinderii (cai de circulaţie care conduc la posturi de lucru fixe), cãilor de circulaţie utilizate pentru întreţinerea curenta şi supravegherea instalaţiilor întreprinderii şi spaţiilor de încãrcare. Prevederile pct. 12 se aplica, de asemenea, locurilor de munca în aer liber.
21.2. Locurile de munca în aer liber trebuie sa fie iluminate corespunzãtor cu un sistem de iluminat artificial, dacã lumina naturala nu este suficienta.
21.3. Când lucrãtorii sunt angajaţi la posturi de lucru în aer liber, astfel de posturi de lucru trebuie sa fie amenajate pe cat posibil astfel încât aceştia:
a) sa fie protejati impotriva condiţiilor meteorologice nefavorabile şi, dacã este necesar, impotriva caderii obiectelor;
b) sa nu fie expusi unui nivel de zgomot daunator, nici unor influente exterioare vãtãmãtoare, cum ar fi gaze, vapori sau praf;
c) sa isi poatã pãrãsi posturile de lucru rapid în eventualitatea vreunui pericol sau sa poatã primi rapid asistenta;
d) sa nu poatã aluneca sau cãdea.
22. Locuri de munca în condiţii de izolare (dispoziţii speciale)
22.1. Angajatorul va numi prin decizie o persoana cu atribuţii concrete care sa supravegheze lucrãtorii care lucreazã în condiţii de izolare.
22.2. Pentru a se putea interveni în timp util în caz de accident sau avarie la locurile de munca în condiţii de izolare, acestea vor fi dotate cu mijloace tehnice care permit legatura cu persoana care asigura supravegherea:
a) constant automat (centrale de supraveghere, dispozitive de alarmare prin unde radio);
b) periodic automat (radio-telefon, telefon);
c) periodic prin intermediul unei persoane (apeluri telefonice, radio-telefon, camera de luat vederi şi monitor).
23. Principii ergonomice
23.1. Dimensiunea locului de munca se realizeazã în funcţie de particularitãţile anatomice, fiziologice, psihologice ale organismului uman, precum şi de dimensiunile şi caracteristicile echipamentului de munca, ale mobilierului de lucru, de miscarile şi deplasarile lucrãtorului în timpul activitãţii, de distanţele de securitate, de dispozitivele ajutatoare pentru manipularea maselor, ca şi de necesitatea asigurãrii confortului psihofizic.
23.2. Eliminarea poziţiilor forţate, nenaturale, ale corpului lucrãtorului şi asigurarea posibilitãţilor de modificare a poziţiei în timpul lucrului se realizeazã prin amenajarea locului de munca, prin optimizarea fluxului tehnologic şi prin utilizarea echipamentelor de munca care respecta prevederile reglementãrilor în vigoare.
23.3. Locurile de munca la care se lucreazã în poziţie aşezat se doteaza cu scaune concepute corespunzãtor caracteristicilor antropometrice şi functionale ale organismului uman, precum şi activitãţii care se desfãşoarã, corelandu-se înãlţimea scaunului cu cea a planului de lucru.
23.4. La locurile de munca unde se lucreazã în poziţie ortostatica trebuie asigurate, de regula, mijloace pentru aşezarea lucrãtorului cel puţin pentru perioade scurte de timp (de exemplu, scaune, bãnci).
23.5. Echipamentele de munca, mesele şi bancurile de lucru trebuie sa asigure spaţiu suficient pentru sprijinirea comoda şi stabilã a membrelor inferioare în timpul activitãţii, cu posibilitatea miscarii acestora.
23.6. Înãlţimea planului de lucru pentru poziţia aşezat sau ortostatica se stabileşte în funcţie de distanta optima de vedere, de precizia lucrãrii, de caracteristicile antropometrice ale lucrãtorului şi de mãrimea efortului membrelor superioare.
23.7. Pentru evitarea miscarilor de rasucire şi aplecare ale corpului, precum şi a miscarilor foarte ample ale bratelor, trebuie luate mãsuri de organizare corespunzãtoare a fluxului tehnologic, de manipulare corecta a materiilor prime şi a produselor la echipamentele de munca la care lucrãtorul intervine direct.
ANEXA 2
CERINŢE MINIME
de securitate şi sãnãtate pentru locurile de munca aflate deja
în folosinta, dupã cum se menţioneazã în art. 7 din hotãrâre
1. Observatie preliminarã
Obligaţiile menţionate în prezenta anexa se aplica ori de câte ori caracteristicile locului de munca, activitatea, împrejurãrile sau un risc impun acest lucru.
2. Stabilitate şi rezistenta
Clãdirile care adapostesc locuri de munca trebuie sa aibã o structura şi o rezistenta corespunzãtoare naturii utilizãrii lor.
3. Instalaţii electrice
Instalaţiile electrice trebuie sa fie proiectate şi construite astfel încât sa nu prezinte pericol de incendiu sau explozie; lucrãtorii trebuie sa fie protejati în mod adecvat impotriva riscului de accidentare prin atingere directa şi/sau atingere indirecta.
Instalaţiile electrice şi dispozitivele de proiectie trebuie sa corespundã tensiunii nominale, condiţiilor exterioare şi competentei persoanelor care au acces la pãrţi ale instalaţiei.
4. Cai şi iesiri de urgenta
4.1. Cãile şi ieşirile de urgenta trebuie sa rãmânã în permanenta libere şi sa conducã în mod cat mai direct posibil în aer liber sau în spaţii sigure.
4.2. În caz de pericol, trebuie sa fie posibila evacuarea rapida şi în condiţii cat mai sigure a lucrãtorilor de la toate posturile de lucru.
4.3. Trebuie sa existe un numãr corespunzãtor de cai de salvare şi iesiri de urgenta.
4.4. Uşile de ieşire în caz de urgenta trebuie sa se deschidã spre exterior.
Uşile glisante sau turnante nu sunt permise în cazul în care acestea au destinaţia de iesiri de urgenta.
Uşile de ieşire de urgenta nu trebuie sa fie incuiate sau fixate astfel încât sa nu poatã fi deschise imediat şi cu usurinta de cãtre orice lucrator care ar avea nevoie sa le utilizeze în caz de urgenta.
4.5. Cãile şi ieşirile de urgenta speciale trebuie semnalizate în conformitate cu prevederile <>Hotãrârii Guvernului nr. 971/2006 .
Aceasta semnalizare trebuie sa fie suficient de rezistenta şi sa fie amplasata în locurile corespunzãtoare.
4.6. Uşile de ieşire de urgenta nu trebuie sa fie incuiate.
Cãile şi ieşirile de urgenta, precum şi cãile de circulaţie şi uşile de acces spre acestea trebuie sa fie eliberate de orice obstacole, astfel încât sa poatã fi utilizate în orice moment fãrã dificultate.
4.7. Cãile şi ieşirile de urgenta care necesita iluminare trebuie prevãzute cu iluminat de siguranta/urgenta de intensitate suficienta în cazul în care se întrerupe alimentarea cu energie electrica.
5. Detectarea şi prevenirea incendiilor
5.1. În funcţie de dimensiunile şi destinaţia clãdirilor, de echipamentele pe care acestea le conţin, de proprietãţile fizice şi chimice ale substanţelor prezente şi de numãrul maxim potenţial de persoane prezente, locurile de munca trebuie prevãzute cu dispozitive corespunzãtoare pentru stingerea incendiilor şi, dacã este necesar, cu detectoare de incendii şi sisteme de alarma.
5.2. Dispozitivele neautomatizate de stingere a incendiilor trebuie sa fie uşor accesibile şi uşor de manevrat.
Acestea trebuie sa fie semnalizate în conformitate cu prevederile <>Hotãrârii Guvernului nr. 971/2006 .
Aceste semnalizari trebuie sa fie suficient de rezistente şi amplasate în locuri corespunzãtoare.
6. Ventilatia locurilor de munca în spaţii închise
Trebuie luate mãsuri pentru a asigura suficient aer proaspãt la locurile de munca în spaţii închise, avându-se în vedere metodele de lucru utilizate şi cerinţele fizice impuse lucrãtorilor.
În cazul utilizãrii unui sistem de ventilare forţatã, acesta trebuie sa fie menţinut în stare de funcţionare.
Orice avarie trebuie semnalizata de un sistem de control, dacã acest lucru este necesar pentru sãnãtatea lucrãtorilor.
7. Temperatura în încãperi
7.1. În timpul programului de lucru, temperatura din încãperile ce conţin posturi de lucru trebuie sa fie adecvatã organismului uman, ţinându-se seama de metodele de lucru utilizate şi de cerinţele fizice impuse lucrãtorilor.
7.2. Temperatura în camerele de odihna, încãperile pentru personalul de serviciu permanent, în încãperile sanitare, în cantine şi în încãperile pentru acordarea primului ajutor trebuie sa corespundã destinaţiei specifice a acestor încãperi.
8. Iluminatul natural şi artificial
8.1. În mãsura în care este posibil, locurile de munca trebuie sa aibã iluminat natural suficient şi sa fie prevãzut un iluminat artificial adecvat pentru sãnãtatea şi securitatea lucrãtorilor.
8.2. Locurile de munca în care lucrãtorii sunt în mod deosebit expusi riscurilor în caz de defectiune la iluminatul artificial trebuie sa fie prevãzute cu iluminat de siguranta/urgenta de intensitate suficienta.
9. Usi şi porţi
9.1. Uşile transparente trebuie sa fie marcate corespunzãtor, la înãlţimea vederii.
9.2. Uşile şi porţile batante trebuie sa fie transparente sau sa aibã un panou transparent.
10. Zone periculoase
Dacã locurile de munca includ zone periculoase în care, data fiind natura activitãţii, exista riscul caderii lucrãtorului sau a unor obiecte, aceste zone trebuie sa fie prevãzute, în mãsura în care este posibil, cu dispozitive care sa evite pãtrunderea lucrãtorilor neautorizati în aceste zone.
Trebuie luate mãsuri corespunzãtoare pentru a proteja lucrãtorii care sunt autorizaţi sa pãtrundã în zonele periculoase.
Zonele periculoase trebuie marcate clar.
11. Încãperi şi zone pentru odihna
11.1. Dacã securitatea sau sãnãtatea lucrãtorilor, în special datoritã tipului activitãţii sau prezentei unui numãr mai mare de angajaţi decât cel prevãzut, impun acest lucru, lucrãtorilor trebuie sa li se punã la dispoziţie încãperi pentru odihna uşor accesibile sau zone pentru odihna corespunzãtoare.
Aceasta prevedere nu se aplica dacã lucrãtorii sunt angajaţi în birouri sau în încãperi de lucru similare care oferã posibilitãţi echivalente de relaxare în timpul pauzelor.
11.2. Încãperile şi zonele pentru odihna trebuie prevãzute cu mese şi scaune cu spatar.
11.3. În încãperile şi zonele pentru odihna trebuie luate mãsuri corespunzãtoare pentru proiectia nefumatorilor impotriva disconfortului cauzal de fumul de tutun.
12. Femei gravide şi mame care alapteaza
Femeile gravide şi mamele care alapteaza trebuie sa aibã posibilitatea de a se odihni în poziţie culcat în condiţii corespunzãtoare.
13. Instalaţii sanitare
13.1. Vestiare şi dulapuri pentru îmbrãcãminte
13.1.1. Lucrãtorilor trebuie sa li se punã la dispoziţie vestiare corespunzãtoare dacã aceştia trebuie sa poarte îmbrãcãminte de lucru specialã şi dacã, din motive de sãnãtate sau de decenta, nu li se poate cere sa se schimbe într-un alt spaţiu.
Vestiarele trebuie sa fie uşor accesibile şi sa aibã capacitate suficienta.
13.1.2. Vestiarele trebuie sa aibã dotãri care sa permitã fiecãrui lucrator sa isi incuie îmbrãcãmintea personalã în timpul programului de lucru.
Dacã este cazul (de exemplu, existenta substanţelor periculoase, umiditate, murdarie), vestiarele pentru îmbrãcãmintea de lucru trebuie sa fie separate de vestiarele pentru vestimentatia şi efectele personale.
13.1.3. Trebuie sa existe vestiare separate sau o utilizare separatã a vestiarelor pentru bãrbaţi şi pentru femei.
13.2. Duşuri, cabine de WC-uri şi chiuvete
13.2.1. Locurile de munca trebuie dotate astfel încât lucrãtorii sa aibã în apropierea lor:
- duşuri, dacã natura activitãţii lor impune acest lucru;
- locuri speciale prevãzute cu un numãr corespunzãtor de cabine de WC-uri şi chiuvete.
13.2.2. Dusurile şi chiuvetele trebuie prevãzute cu apa curenta rece (şi apa calda, dacã este necesar).
13.2.3. Trebuie prevãzute duşuri separate sau trebuie asigurata utilizarea separatã a dusurilor pentru bãrbaţi şi pentru femei.
Trebuie prevãzute cabine de WC-uri separate sau trebuie asigurata utilizarea separatã a cabinelor de WC-uri pentru bãrbaţi şi pentru femei.
14. Echipamente de prim ajutor
Locurile de munca trebuie dotate cu echipamente de prim ajutor.
Echipamentele trebuie sa fie marcate corespunzãtor şi sa fie uşor accesibile.
15. Lucrãtori cu dizabilitati
La organizarea locurilor de munca trebuie sa se ţinã seama de lucrãtorii cu dizabilitati, dacã este necesar.
Aceasta prevedere se aplica în special în ceea ce priveşte uşile, cãile de comunicaţie, scarile, dusurile, chiuvetele, WC-urile şi posturile de lucru utilizate sau ocupate direct de lucrãtorii cu dizabilitati.
16. Circulaţia pietonilor şi vehiculelor
Locurile de munca în spaţii închise sau în aer liber trebuie organizate astfel încât pietonii şi vehiculele sa poatã circula în condiţii de securitate.
17. Locuri de munca în aer liber (dispoziţii speciale)
Când lucrãtorii sunt angajaţi la posturi de lucru în aer liber, astfel de posturi de lucru trebuie sa fie amenajate pe cat posibil astfel încât aceştia:
a) sa fie protejati impotriva condiţiilor meteorologice nefavorabile şi, dacã este necesar, impotriva caderii obiectelor;
b) sa nu fie expusi unui nivel de zgomot daunator, nici unor influente exterioare vãtãmãtoare, cum ar fi gaze, vapori sau praf;
c) sa isi poatã pãrãsi posturile de lucru rapid în eventualitatea unui pericol sau sa poatã primi rapid asistenta;
d) sa nu poatã aluneca sau cãdea.
18. Locuri de munca în condiţii de izolare (dispoziţii speciale)
18.1. Angajatorul va numi prin decizie o persoana cu atribuţii concrete care sa supravegheze lucrãtorii care lucreazã în condiţii de izolare.
18.2. Pentru a se putea interveni în timp util în caz de accident sau avarie la locurile de munca în condiţii de izolare, acestea vor fi dotate cu mijloace tehnice care permit legatura cu persoana care asigura supravegherea:
a) constant automat (centrale de supraveghere, dispozitive de alarmare prin unde radio);
b) periodic automat (radio-telefon, telefon);
c) periodic prin intermediul unei persoane (apeluri telefonice, radio-telefon, camera de luat vederi şi monitor).
19. Principii ergonomice
19.1. Dimensionarea locului de munca se realizeazã în funcţie de particularitãţile anatomice, fiziologice, psihologice ale organismului uman, precum şi de dimensiunile şi caracteristicile echipamentului de munca, ale mobilierului de lucru, de miscarile şi deplasarile lucrãtorului în timpul activitãţii, de distanţele de securitate, de dispozitivele ajutatoare pentru manipularea maselor, ca şi de necesitatea asigurãrii confortului psihofizic.
19.2. Eliminarea poziţiilor forţate, nenaturale, ale corpului lucrãtorului şi asigurarea posibilitãţilor de modificare a poziţiei în timpul lucrului se realizeazã prin amenajarea locului de munca, prin optimizarea fluxului tehnologic şi prin utilizarea echipamentelor de munca care respecta prevederile reglementãrilor în vigoare.
19.3. Locurile de munca la care se lucreazã în poziţie aşezat se doteaza cu scaune concepute corespunzãtor caracteristicilor antropometrice şi functionale ale organismului uman, precum şi activitãţii care se desfãşoarã, corelandu-se înãlţimea scaunului cu cea a planului de lucru.
19.4. La locurile de munca unde se lucreazã în poziţie ortostatica trebuie asigurate, de regula, mijloace pentru aşezarea lucrãtorului cel puţin pentru perioade scurte de timp (de exemplu, scaune, bãnci).
19.5. Echipamentele de munca, mesele şi bancurile de lucru trebuie sa asigure spaţiu suficient pentru sprijinirea comoda şi stabilã a membrelor inferioare în timpul activitãţii, cu posibilitatea miscarii acestora.
19.6. Înãlţimea planului de lucru pentru poziţia aşezat sau ortostatica se stabileşte în funcţie de distanta optima de vedere, de precizia lucrãrii, de caracteristicile antropometrice ale lucrãtorului şi de mãrimea efortului membrelor superioare.
19.7. Pentru evitarea miscarilor de rasucire şi aplecare ale corpului, precum şi a miscarilor foarte ample ale bratelor, trebuie luate mãsuri de organizare corespunzãtoare a fluxului tehnologic, de manipulare corecta a materiilor prime şi a produselor la echipamentele de munca la care lucrãtorul intervine direct.
-------
Newsletter GRATUIT
Aboneaza-te si primesti zilnic Monitorul Oficial pe email
Comentarii
Fii primul care comenteaza.
MonitorulJuridic.ro este un proiect: